SENESTE NYT Nikki Parkson-tragedien
Mr. Weaver, det beklager jeg.
Jeg har talt med Lacey om det flere gange.
Hun ved, hun ikke må have mobilen i timen.
Det er mere, hvad hun bruger den til.
Jeg ved godt, de websites findes, -
- men en 12-årig, der kigger på paparazzifotos af et lig...
- I forstår vel min harme. - Egentlig ikke.
Døden er en del af livet.
Min ekskone er embedslæge.
Lig er hendes arbejde.
Det er stadig upassende i en skole.
Alle har set de billeder. Liget er Nikki Parkson.
- Parkson Finans? - Ja, deres datter.
Hun var tit i bladene.
Hun går op i miljøet og regnskovene. Hun er vildt sej.
Er hun død? Hvorfor vidste jeg ikke det?
Hun var syg. Begravelsen er i dag.
Mobiltelefoner forsvinder ikke, men vi har regler.
Jeg forventer, at I forældre hjælper med at håndhæve dem.
Jeg er enig, mr. Weaver. Vi har spildt nok af din tid.
Du har nok vigtigere ting at lave.
Laceys far og jeg finder en rimelig straf.
Det var rart at møde dig.
Jeg står altid til rådighed.
Megan, hvad laver du?
Vi snakkes ved, Lacey.
Det er Nikki Parksons dødsattest.
Er det din underskrift forneden som tilstedeværende læge?
Det ved du jo godt, det er.
Jeg undrer mig bare over, du ikke tilkaldte embedslægen -
- efter Nikkis død.
Jeg har behandlet Nikki for familiær middelhavsfeber -
- i over to år.
Hun havde alvorlig amyloidose i nyrer og hjerte.
Det var et spørgsmål om tid.
Vil du være sød at beskrive, hvordan Nikki døde?
Jeg blev ringet op af Lillian Parkson i forgårs nat.
Jeg tog derhen.
Nikki lå på ryggen i sin seng.
Jeg fandt ingen puls. Hun var død.
Du burde have ringet.
Parksons har måttet lide nok, dr. Hunt.
Jeg gjorde, hvad jeg mente var bedst for Nikki og hendes familie.
Og hvis det er i orden, har jeg bedre steder at være.
Der fik du vist charmeret en mere.
Hvad handlede det om?
Nikki Parkson døde for to dage siden.
Han underskrev dødsattesten.
Og hvad så?
Se her.
Blodsporet.
Lægen sagde, at Nikki lå på ryggen i sengen.
Blodet burde løbe ned ad halsen.
Det blod løber fremad, ned mod hagen.
Så enten svigtede tyngdekraften, eller også lyver nogen.
Vi må have bremset den begravelse.
Curtis. Hvor er Kate?
Behøver jeg minde dig om, jeg ikke er hendes assistent?
Prøv, men det hjælper næppe.
- Hvad vil du? - Jeg dykker ned i noget, -
- der kunne gøre nogen sure. Jeg ville bare høre.
Hov, stop lige toget.
Vil du høre med chefen, før du laver ballade?
Men da nu chefen ikke er her...
Dykker du alligevel ned, ikke?
Du er næstkommanderende.
- Vil du afgøre det? - Mig? Godkende dine planer. Niks.
Denne samtale har aldrig fundet sted.
Hej. Ét spørgsmål.
Vil du engagere dig i Laceys liv?
Ét dumt spørgsmål.
- Det ved du da, jeg vil. - Okay.
Det der på skolen var ikke engagement.
Det er arbejdet, der igen kommer først.
Undskyld. Men vi behøvede ikke blive der begge to.
- Du kan godt klare det. - Nej.
Nej, det er jo det. Jeg vil ikke være den skrappe alene.
Det ender med, hun fylder 16 og vil flytte hen til sin mor.
Måske er det min plan.
Jeg tog da hendes telefon.
Okay. Jeg taler med hende. Jeg er den skrappe.
Men nu må jeg af sted.
Bør vi ikke tale med familien først?
Parksons er meget rige og magtfulde.
Ja, det er jo det, jeg mener.
Hvis de dækker over noget, vil de bare gør tingene sværere.
Desuden er jeg her ikke for deres skyld.
Jeg er her for Nikki.
Du er dygtig. Hun er smuk.
Ceremonien begynder først om en time.
Jeg henter min chef.
Hvor var hun ung.
22. Hun havde hele livet for sig.
Alt blodet er væk nu.
Kan du se noget?
Gider du give mig en serviet?
Et mærke efter kvælning?
Så meget for naturlige årsager.
Hvad gør du ved min datter?
Jeg er meget ked af det, mrs. Parkson. Jeg ved, det er en svær tid for jer.
Og jeg er bange for, jeg kommer til at gøre den meget værre.
I kan ikke begrave Nikki i dag.
Kan I ikke vente på ligene?
Nu må I selv ud og finde dem?
Det må du drøfte med Megan.
Megan har vist nok om ørerne lige nu.
Har du tænkt på, hvad du gør ved min familie, dr. Hunt?
Jeg forstår.
300 sørgende kommer om en time. Det bliver meget pinligt.
Det må være en spøg.
Jeg sidder og skriver mindetale til min søster, og så tager I hendes lig?
Beklager, men der er tvivl om dødsårsagen.
Jeg er ligeglad.
Min søster fortjener ikke at skulle forbi de kameraer.
Mr. Parkson, mrs. Parkson,
Jeg er dr. Murphey. Chefembedslæge.
Vi gør vores bedste for at beskytte Nikki og jeres familie.
Vil du ikke kende sandheden?
Tror du ikke, vi kender sandheden?
Nikki begik selvmord.
Og I ville bare skjule, at det var selvmord?
For at beskytte mindet om hende. Hendes værdighed.
Tror du, medierne derude tænker på min søster?
Vi ville holde det privat.
Takket være jer, er det nu sådan her, hun vil blive husket for evigt.
Dette er dr. Megan Hunt, -
- der foretager en obduktion af Nikki Parkson.
Der er et lineært mærke, 2,5 centimeter bredt, -
- vandret hen over det øverste af halsen.
Det fortsætter skråt opad og bagud.
Inde i mærket ser man mønsteret fra et flettet reb.
Et ellipseformet aftryk ses bag venstre øre -
- med det samme rebmønster.
Alle tegn er i overensstemmelse med hængning.
Du skaber overskrifter. Vil du se?
- Egentlig ikke. - Nå, okay.
- Lacey så op til hende. - Ingen dårlig rollemodel.
Franklin School, Princeton.
Altid den bedste i klassen. Masser af velgørenhedsarbejde.
Og enestående nok i disse dage, ingen sexvideoer, ingen skandaler.
Hun var vist noget helt særligt.
Hvad ved du om middelhavsfeber?
Symptomerne omfatter hævelse, gentagen feber, mavesmerter, -
- smerter i bryst og led, hudlæsioner. Den behandles med kolkicin, -
- som tilfældigvis udvindes af krokusblomsten.
Ethan, jeg er imponeret.
Tak.
Jeg er på nettet.
Men du har ret.
Hun var virkelig noget helt særligt.
Sæt jer endelig ned.
Nikki vidste, hun ville dø. Hendes hjerte og nyrer var færdige.
Og hun tog kolkicin?
Hver dag. Det var bare ikke ret effektivt.
Nikki blev deprimeret og mismodig.
Hun havde set sin far sygne hen af samme sygdom.
Sådan ville hun ikke dø.
Og før I graver ham op...
Han døde på hospitalet omgivet af læger for snart fem år siden.
Hvem fandt egentlig Nikki?
Det gjorde jeg.
Klokken var cirka 23.
Mor gik op for at se til Nikki.
Jeg hørte hende skrige. Jeg løb op for at se efter, -
- og jeg så Nikki hænge der.
Jeg troede, jeg kunne redde hende. Jeg prø...
Men hun stod ikke til at redde.
Hvis ide var det at skjule selvmordet?
Min.
Og jeg har ikke fortrudt.
Nikki brugte sit liv på at hjælpe andre.
Sådan skal hun huskes. Ikke for det her.
Jeg skar hende ned, lagde hende i sengen og ringede til lægen.
Jeg kan ikke fatte, hun er væk.
Jeg brugte hver dag de sidste to år på at tage mig af Nikki.
Jeg opgav alt for at være ved hendes side.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal...
Det gør mig virkelig ondt.
- Tak. - Undskyld, mrs. Parkinson, men vi...
Hej.
Jeg vidste ikke, her var andre.
Ikke overraskende. De taler ikke om mig her.
- Jeg er Sara, Nikkis søster. - Peter Dunlop. Jeg er fra embedslægen.
- Jeg må vel ikke se Nikkis værelse? - Jo da.
Bor du her også?
Mig? Nej. Jeg slap ud for fem år siden.
Mit første besøg siden. Og når begravelsen er ovre, er jeg væk.
Problemer med din mor?
Jeg så dit blik nede i gangen.
Jeg må virke som en rigtig møgkælling.
Men med Lillian handler alt om Lillian.
Du hørte hende. Hun har mistet alt, hvad skal hun nu gøre.
Du flyttede for fem år siden. Samme tid som din far døde.
Da han var væk, var der ingen stødpude mellem mig og min mor.
Så du flyttede.
Jeg blev faktisk smidt ud.
Jeg blev taget med noget kokain. Det var pinligt for min mor,
hvilket var den egentlige forbrydelse.
Så hun smed mig ud og slog hånden af mig.
Det må have været barsk.
Det er det bedste, der er sket mig.
Nikkis værelse.
Det var det, hun brugte.
Hun bandt et stykke af det fast til bjælken derinde.
Nikki var fantastisk.
Helt klart den bedste af os tre.
Det værste ved at flytte var, hun ikke kunne komme med.
Holdt I kontakten?
Jeg prøvede. Vi e-mailede og snakkede lidt i telefon.
De sidste par uger lød hun meget deprimeret og modløs.
Det var derfor, jeg kom hjem fra London.
Jeg håbede, jeg kunne muntre hende op.
Jeg troede, det var lykkedes.
- Vi er tilbage. - Jeg gør lige halsen færdig.
Vi har en gave til dig.
- Er det aubergine fra Remmy's? - Ikke helt.
Vi fandt det i affaldet.
Nå, så trækker jeg huden ned, så vi kan sammenligne.
Det passer perfekt.
Vi har Nikkis e-mails til søsteren.
Hun nævner ikke selvmord, men pigen var klart deprimeret.
Ja. Alt peger på selvmord.
Jeg lukker den, når du er klar.
Det er jeg snart.
Vent lige lidt.
Der er mærker...
...på halsmusklerne.
- Mærker? Fra rebet? - Under rebet.
Uden tvivl.
- Hvad skyldes de? - Hænder.
Rundt om halsen.
Hængningen skulle bare få det til at ligne selvmord.
Nikki Parkson blev myrdet.
POLITI
Hvad fanden sker der?
Vi har en dommerkendelse. Nikkis værelse er nu et gerningssted.
- Hvad? - Din søster begik ikke selvmord.
- Hun blev myrdet. - Vanvittigt. Er I gået fra forstanden?
Nikki var syg. Hun begik selvmord.
Nej. Det er vanvittigt. I kommer ikke ind.
Jeg kan godt anholde dig.
Det nytter ikke. Hvordan skal jeg finde beviser?
Hun er blevet balsameret.
Jeg har ikke engang hendes tøj.
Hun har endda fået ordnet negle.
Når du er færdig, skal dødsattesten revideres.
Dødsårsag: manuel kvælning.
Er du sikker?
Jeg spørger kun, fordi du ikke virker 100 procent sikker.
Ja, jeg er sikker.
Jeg forstår det bare ikke.
Jeg kigger på hendes hjerte og nyrer. Der er fremskreden amyloidose.
Hun var allerede døende. Hvorfor skulle nogen myrde hende?
Måske et medlidenhedsdrab?
En, der ikke ville se hende lide.
Der findes mere nådige måder at tage livet af nogen.
Tja, jeg har ikke alle svarene.
Jeg ville bare sige, at din datter ringede. Hun er på vej herover.
Hun er ved at blive sindssyg uden sin telefon.
Lidt ung til at have gigt, ikke?
Hun havde beta-talassæmi, så alder betyder ikke noget.
Gør den klar på et objektivglas.
Vent, tror du, hun mente mig?
Tror du ikke, hun mente dig?
Okay, lad os sige, du er morderen.
Nikki ligger i sengen eller sidder i stolen og læser.
Mine hænder ender om hendes hals og kvæler hende.
Så tager jeg et stykke reb fra gardinet...
Men spørgsmålet er, om du binder det om bjælken først, -
- eller lægger du det om halsen og hejser hende op?
Hvis det skulle ligne et ægte selvmord, -
- må jeg først binde det om bjælken.
Og så laver jeg en løkke -
- og løfter Nikki op i den. - Selvmord.
Hvem kom her ellers udover familien og lægen?
Ingen var her den aften. De ansatte var gået hjem.
Det var "hvem".
Det andet store spørgsmål er "hvorfor".
Det er nemt.
Med rige mennesker -
- handler det altid om penge.
Det her er helt nyt for os begge to, så bær over med mig.
Kan vi ikke sige til far, du råbte af mig?
Nej. Jeg vil ikke råbe af dig.
Du må forstå, at det var forkert.
Og det er din far og jeg enige om.
Hvad griner du af?
Undskyld. Det er bare alle de fælles forældre-ting.
At i begge kom hen på skolen.
Hvorfor skal det holdes hemmeligt?
- Hvad mener du med det? - At du og far finder sammen igen.
Hvorfor tror du det?
Kom nu. Far har været ude hver aften.
Og vi får masser af opkald her fra kontoret.
Man behøver ikke være et geni.
Okay, jeg tror, vi er færdige nu.
Mor, er du okay?
Jeg er ked af at skuffe dig, -
- men din far og jeg finder ikke sammen igen.
Her er din telefon.
Vi tales snart ved.
Jeg elsker dig.
Af sted.
Todd, jeg har lige haft en god snak med Lacey.
Du skal ringe til mig.
Snart.
Det svin.
Det er latterligt, at vi sådan skal snige os rundt.
Vi er begge voksne.
Og single.
Det er ikke kun min skyld.
Nej, det ved jeg godt. Det var ikke sådan ment.
Det burde bare ikke føles lusket, men det gør det alligevel.
Måske skal vi fortælle folk det.
Det skal vel ske en dag, -
- hvis vi altså fortsætter med det, vi laver her.
Men det var dejligt.
Og jeg synes ikke, det var lusket.
Sexet, helt bestemt, men ikke lusket.
Du nægter at tro det, -
- men Sams teknikere fandt sæd på Nikkis lagen.
De tester DNA'en nu.
Hvorfor skulle jeg ikke tro på, at en smuk, ung kvinde havde sex?
Ja, jeg mener, var sex muligt i hendes tilstand?
Hun var svækket, men ikke så svækket.
Okay.
Jeg har, hvad du ønskede.
Hvad ønskede jeg?
Jeg har et objektivglas med det, Curtis mente, var gigt i Nikki Parksons tå.
- Han havde ret. - Det giver ingen mening.
- Hvorfor ikke? - Ethan.
- Jeg burde vide det... - Nikki var på kolkicin.
Kolkicin kurerer gigt.
Hun kan ikke have udviklet et gigtudbrud.
Ved vi, om hun tog kolkicin?
Ifølge hendes journal, 3 milligram om dagen.
Men vi har hendes pilleglas.
Hent dem.
Du vil hade mig.
Det gør jeg allerede.
Det siger du. Men i april, når du skal have ordnet skat, -
- elsker du mig.
Hvad fandt du om Nikki Parksons økonomi?
Penge er ikke motivet.
De eneste midler, hun kontrollerede, er båndlagt.
De skal doneres.
Til regnskovene mere præcist.
Så hvis man ikke er en truet frø eller et gyldent tamarindtræ...
Tjener ingen på hendes død.
Bliv ved med at grave.
Mand, Nikki tog mange piller.
Hvilken en var kolkicin?
Det skulle denne her være.
Men...
Vil du brænde den?
Det dufter af crème brûlée.
Han har faktisk ret.
Det er sukker.
Det er placebo-piller.
Ikke så sært den stakkels pige døde.
Hun fik ikke sin medicin.
Mor, hvad laver du? Hvad laver de her?
Vi har nogle spørgsmål til din mor.
- Hun behøver ikke svare. - Det vil jeg.
Jo før det er overstået, jo før får vi Nikki tilbage.
Vi må holde den begravelse.
Så hvad kan jeg hjælpe med, dr. Hunt?
Kender du Münchausens syndrom?
Jeg har nok hørt om det. Men jeg er ikke helt sikker.
I nogle tilfælde gør forældre deres børn syge for at få opmærksomhed.
Mener I, at min mor gav Nikki sygdommen?
Den er genetisk. Medfødt.
Nej, det var ikke det, jeg mente. Ikke helt.
Men du fik en masse opmærksomhed fra din omgangskreds på grund af Nikki.
Jeg har heldigvis forstående venner.
Jeg har spurgt på apoteket, mrs. Parkson.
Du kvitterede selv for Nikkis medicin.
- Hvorfor fik hun den så aldrig? - Det er for langt ude.
Mor gik højt op i Nikkis medicin.
- Jeg så hende give piller hver aften. - Piller, ja, -
- men ikke kolkicin. Det var sukkerpiller. Placebo.
- Hvordan kunne du? - Du forstår ikke.
Jo, jeg forstår.
Så længe Nikki var syg, følte du dig betydningsfuld.
Mor, hvad snakker de om?
- Vi slutter her. - Fandt Nikki ud af det?
Truede hun med at fortælle dine rige venner, -
- hvad du gjorde? - Vi er færdige her.
Forestil dig, hvor pinligt det ville være.
- Så du slog hende ihjel? - Stop!
I skal ud herfra. Nu!
Okay. Vi går nu.
Tak for te.
I to år så kvinden pigen lide.
Hendes egen datter.
Havde Nikki fået sin kolkicin, kunne anfaldene være undgået.
Hun ville have levet et næsten normalt liv.
Tror du virkelig, det var moren?
Jeg har kendt kvinder som Lillian.
De går kun op i deres image, mere end noget andet. Det er muligt.
Megan? Hvad sker der? Jeg har lige hørt din besked.
Lad os gå ind på mit kontor.
Hvad er det, der haster sådan? Hvad skete der med Lacey?
Vores datter tror, vi er ved at finde sammen igen.
Hvorfor skulle hun dog tro det?
Måske hænger det sammen med, at du knalder min chef.
Du er utrolig.
Helt utrolig.
Af alle byens kvinder vælger du hende?
Kate vidnede i en af mine sager, og...
Vi svingede bare.
- Sikkert. - Det skete bare.
Ved Lacey det ikke? Så hun har ikke overnattet?
Hvornår var planen -
- at nå dertil? - Du går over grænsen.
Du har bragt mig i en uholdbar position.
Vi er voksne mennesker. Vi har ikke gjort noget galt.
Jeg knalder ikke dine partnere.
Så gør det dog. Der er gået fem år. Du er vel ikke blevet nonne.
Men tak alligevel.
Du fik mig da til i det mindste at indse én ting.
Lacey skal have det at vide.
Vi fandt din DNA på Nikkis sengetøj.
Misforstå mig ikke, men du er ikke Nikkis type, er du?
Biltyveri, indbrud.
Erklæret skyldig i potbesiddelse i Costa Rica.
Vi tænker, du måske var ude på noget.
Måske ville du udnytte Nikkis tilstand, eller endnu værre. Voldtægt.
Voldtægt? Nikki og jeg var forelskede.
- Vidste Nikki det? - Jeg mener det.
Jeg leverede en god bedring-kurv til hende.
Jeg havde Forbandede Ungdom i baglommen.
Det var hendes yndlingsbog.
Jeg endte med at sidde og læse højt for hende. Vi svingede.
Det er dig og Nikki, der sidder i stuen.
Der er lang vej til snavs på sengetøjet.
Jeg kom tit tilbage.
Nikki var cool. Vi kunne lide de samme ting.
Hun var ligeglad med, om jeg var rig.
Hvordan reagerede familien på, at du kom der så tit?
De kunne ikke lide det. Hendes mor forsøgte at holde mig ude.
- Men det standsede dig ikke. - Nikki og jeg var forelskede.
Det er en smuk historie, Shane, men jeg køber den ikke.
- Tro, hvad I vil. - Du kvalte Nikki -
- og fik det til at ligne selvmord. - Nej, nej. Aldrig.
Du var på hendes værelse. Og lige bagefter var hun død.
Hun var i live, da jeg gik. Jeg sværger.
Tror I ikke på mig? Så spørg søsteren, Sara.
Hun var der. Hun overraskede os.
Det passer. Jeg var ude om aftenen.
Da jeg kom hjem, gik jeg op til Nikki.
- Hvad var klokken? - Jeg er ikke sikker. Næsten 22.
Nå, men da jeg kom hen til Nikkis dør, var den lukket.
Jeg havde ikke tænkt på, at der foregik noget, så jeg gik ind.
Og Shane var der?
Først blev jeg vred.
Men så så jeg Nikkis ansigtsudtryk. Hun så virkelig glad ud.
Hvad gjorde du så?
Jeg lod Shane komme i tøjet, og så fulgte jeg ham ud af huset.
Hvor nævnte du ham ikke sidst?
Jeg smed ham ud. Det var ikke ham.
Du sagde, det skete ved 22-tiden.
Hvad skete der bagefter?
Jeg vil ikke hænge min bror ud.
Sara, du må fortælle sandheden, om hvad der skete.
Billy må have set mig følge Shane ud, -
- for da jeg kom ind igen, var han ovenpå.
Han råbte af Nikki. Han lød virkelig sur.
Vi kommer ikke i nærheden af Billy.
Han er omgivet af advokater.
Hør lige her.
"Parksons har forsøgt at samarbejde, -
- men de ser ikke længere nogen grund til at fortsætte dialogen."
De gemmer sig. Men hvem af dem var det? Billy eller Lillian?
Hendes motiv var at beskytte sit image.
Ja, men Billy havde også motiv.
I sidste uge forhørte han sig om at ændre Nikkis formue.
Han ville ændre, hvad pengene gik til.
Hvad var Nikkis ønske?
En miljøfond.
Regnskove?
Det havde Lacey sagt.
Måske ville Billy ikke have, at alle de penge -
- gik til frøer og træer. Måske skændtes de.
Måske handler det alligevel om penge.
Men I to må hjælpe mig med at forbinde en af dem til mordet.
Der var blevet pillet ved Nikkis lig.
Megan, kommer du lige ind på mit kontor?
Kan det vente?
- Jeg synes bare, vi bør tale sammen. - Sjovt.
Du havde ikke travlt med at snakke før.
Det er sjovt. Du går altid ind til ligene.
Hvad mener du?
Når noget generer dig, -
- er det her, du søger fred. Hos de døde.
Måske fordi de ikke kommer med irriterende observationer.
Okay, vil du fortælle, hvad der er galt?
Kate går i seng med min eksmand.
Og det generer dig?
Behøver du spørge?
Du og Todd har været skilt i fem år. Selvfølgelig møder han en.
Ja, men Kate?
- Hvad har du mod Kate? - Hun knalder min eksmand.
Medmindre du har følelser for ham, kan jeg ikke se problemet.
- Glem det. - Nu gør du det igen.
Det med de døde.
- Kan du se noget? - Hendes manicure.
Den passer ikke til pedicuren.
- Farven er helt anderledes. - Okay. Og?
Så bedemanden har ikke rørt hendes tæer.
Sminkøren tænkte kun på, -
- at hun skulle være pæn fra livet og opefter.
- Ethan. - Ja?
Tjekkede du Nikkis tånegle for beviser?
Jeg sagde jo, det ikke nyttede noget. De var blevet klippet, renset og lakeret.
Ikke hendes tånegle.
Ikke for at være negativ, -
- men Billy Parksons DNA findes næppe i systemet.
Og han giver os den aldrig frivilligt.
Pyt, vi har jo Nikkis DNA.
Vi kan foretage en søskendesammenligning.
Med det samme.
Her er rart. Jeg har aldrig været her.
Jeg tænkte nok, du kunne lide det. Tak.
Du må undskylde, det sådan -
- er blevet så stort. - Nej.
Du skal ikke undskylde.
Nej. Jeg vil bare ikke give dig problemer på arbejdet.
Vi er voksne mennesker. Det går nok. Vi må bare holde stand.
Men måske får jeg brug for din støtte.
Har du fået talt med hende?
Jeg nævnte det. Men jeg vil ikke presse på.
Det er sikkert klogt.
Megan kan godt være lidt besværlig, for at sige det mildt.
Okay, men det der gider vi ikke.
Jeg vil ikke omtale hende som fjenden i det her.
Det er stadig så nyt mellem os to.
Så skal vi ikke bare acceptere, at det bliver lidt klodset i starten, -
- og så finder vi ud af resten undervejs?
Okay.
- Vi behøver ikke skjule det mere, vel? - Ja.
Jeg tror, vi bliver nødt til at få snakket om det her.
- Om hvad? - At Todd og jeg er kærester.
Kan du se, hvor nemt det var?
Hvorfor sagde du det ikke for fem uger siden?
Grunden til, jeg ikke nævnte forholdet før, -
- er, at jeg ikke ved, om det er et forhold.
Jeg vil bare ikke have, det påvirker vores arbejde her.
Det burde du have tænkt på, før du sprang i seng med min mand.
Din eksmand. Og vi sprang ikke i noget.
Glem det. Lad os komme videre.
- Gerne, men... - Ved I, hvad jeg fandt?
Jeg kom ind lige midt i noget, ikke?
DNA-resultatet fra vævet under Nikkis tånegl er kommet.
Det er helt sikkert en søskende.
- Så det er Billys. - Nej. En kvindelig søskende.
Er DNA'en Saras?
Jeg har lige fået din besked.
- Så Sara Parkson. - Ja.
Hendes væv lå dybt under Nikkis negl -
- og ikke tilfældigt. Det var vold.
Okay, det her er mærkeligt.
Bizart faktisk. Jeg har lige fået hele DNA-rapporten.
De fandt en anden DNA blandet med Saras. Den er ikke fra et menneske.
- Hvad er det så? - En slags organisme.
- Tripana... Trypanoso... - Trypanosoma cruzi?
Lige netop.
Det er en parasit. Pigen er blevet bidt af en rovtæge.
Så Sara har Chagas sygdom. Parasitten er i hendes blod.
Bingo. Det er udbredt visse steder i verden.
Smittekilden er et insekt.
Formentlig Rhodnius prolixus eller Rhodnius pallescens.
Kan hun have fået Chagas sygdom i London?
Næppe. Hvis det var en R. prolixus, -
- snakker vi Guatemala eller Honduras.
Var det R. pallescens, har hun været i Costa Rica.
Vores unge bud, Shane, havde lige været i Costa Rica.
For tre måneder siden.
- Et tilfælde? - De må være sammen om det her.
Men hvorfor dræbe Nikki? Vi har intet motiv.
Det har vi måske.
Nikki gav penge til regnskove, ikke?
Skal vi vædde med, at det begyndte i Costa Rica?
PHILADELPHIA POLITI
Vi har regnet det ud, Shane.
Du og Sara, Costa Rica.
Lige nu er Saras familie ved at skaffe hende en fin, dyr advokat.
Advokaten ringer til sin ven, dommeren, -
- og sammen tilbyder de to Sara en rigtig lækker aftale -
- om at skyde hele skylden på dig.
Du er færdig.
Og du sidder bare og finder dig i det.
Nej.
Jeg tager ikke skylden. Det var hendes forbandede plan.
Okay, så fortæl mig om den.
Jeg mødte Sara på en strand i Costa Rica for fire måneder siden.
Hun fortalte om sin rige søster derhjemme, som var døende.
Sara planlagde at bruge søsteren til at få del i familiens penge.
Hun var ret bitter over at hutle sig igennem, med så rig en familie.
Og hvad var din opgave i det her?
Bare at lægge an på Nikki.
Og overtale hende til at skænke pengene -
- til den falske regnskovsfond, som Sara stiftede.
Sara fortalte mig alt, jeg behøvede at vide om Nikki.
Hendes yndlingsbøger og -mad, hvilken musik hun kunne lide.
Så det var nemt at komme tæt på hende.
Og hun gik allerede meget op i miljøet.
Så det var barnemad.
Jeg forstår det ikke.
I behøvede bare vente på, at Nikki døde.
Pengene ville være gået direkte til Sara.
Hvad skete der?
Nikki skiftede mening.
Hun ville skifte velgørende formål.
Det var derfor, Billy prøvede at ændre ydelsesmodtageren.
- Jeg ved, hvorfor du dræbte hende. - Du spilder tiden.
Du kendte Nikki bedre end nogen anden.
Du vidste præcis, hvordan du kunne manipulere hende.
Men hun overraskede dig, ikke sandt?
Hun skiftede mening.
Hun valgte et andet velgørende formål.
Det var derfor, du skyndte dig hjem.
- Ikke for at trøste hende. - Du har altid gået op i regnskovene.
- Hun hørte ikke efter, vel? - Det her er vigtigere for mig nu.
Det kan du vel forstå?
Så en aften, da du vidste, at Shane ville være der, -
- brasede du ind til dem.
- Hvad vil du? - Klap i.
Måske gav du hende en chance mere, -
- eller måske ville du bare dræbe din søster.
Men selvom hun var syg og døende, kæmpede Nikki for sit liv.
Hun slog igen. Hun sparkede dig.
Vi har din DNA, der var under hendes tånegl.
Du tog et reb fra hendes vindue -
- og smed det over bjælken, -
- så det lignede, hun havde hængt sig.
Sig mig...
Hvordan er det at se sin søster dø?
Det tog længere tid, end du havde regnet med, ikke?
Vred hendes krop sig?
Det skulle bare have været et svindelnummer.
Hun skulle absolut ødelægge det.
Hun ville give pengene til hendes sygdom. Til forskning.
Hun ville hjælpe folk, så de ikke skulle lide som hun.
Folk, hun slet ikke kender. Jeg er hendes søster.
Ved du, hvor mange penge min familie har?
Og de har slået hånden af mig, som om jeg ikke fandtes.
Og hun skulle jo alligevel dø.
Déjà vu. Vi er tilbage, hvor vi begyndte.
Nej. Nikki fik retfærdighed.
Nu kan hun hvile i fred.
Du må synes, jeg er et uhyre.
Du har ret. Det gør jeg.
Du skal vide, at jeg elskede Nikki meget højt.
Jeg vil så gerne have hende tilbage.
Helt ærligt, mrs. Parkson, jeg er ikke interesseret.
Vi er her for Nikki, ikke for dig.
De, derimod, er her efter dig.
- Hvad er det her? - Du er anholdt, mrs. Parkson, -
- for at blande dig i din datters lægebehandling.
Gør I det her? Nu?
- I har ingen beviser. - Jo, de har, mor.
Jeg har fundet Nikkis medicin. Alle de piller, du aldrig gav hende.
- Har du gjort det her mod mig? - Frue.
Hvad med vores familie?
Hvornår har vi været en familie?
Denne vej.
Nikkis penge skal gå til at bekæmpe hende sygdom, -
- ligesom hun havde ønsket.
Det vil hun blive husket for.
Tak, dr. Hunt.
Mor?
Jeg lagde mærke til, at det andet etui var ret smadret.
Skulle du ikke straffe mig eller sådan noget?
Nu er vi på min yndlingsrestaurant, og du giver mig en gave.
Det er som tak. Var det ikke for dig, -
- havde vi aldrig opdaget sandheden om Nikki Parkson.
Det er vist rigtigt.
Jeg ved, at din far har talt med dig om dr. Murphey.
Ja.
Vi finder ikke sammen igen.
Jeg ved ikke, om du var begyndt at håbe.
Det er fint med mig.
Men hvordan har du det?
Jeg mener, far er sammen med din chef.
Jeg ville blive sindssyg.
Tak.
Du er den første, der anerkender, hvor svært det her er.
- Jeg lover at hade hende. - Nej. Det hjælper ikke nogen.
Bare lov, at du vil respektere hende -
- og lade tvivlen komme hende til gode ind imellem.
- Okay? - Okay.
- Lad os få en dessert mere. - Var reglen ikke kun én?
Årh, pyt da med de regler.